Still inn monitoren din på 16x9, takk.
På det europeiske kontinentets ytterste østlige grense:
Den tidligere republikken Zubrowka
Én gang sentrum i et imperium.
GAMLE LUTZ KIRKEGÅRD
til minne om nasjonalskatten vår
FORFATTER
Det er en svært vanlig feil...
...folk tror at forfatterens fantasi alltid er i sving...
...at han stadig finner på en endeløs mengde...
...hendelser og episoder...
...at han bare drømmer fram historiene sine av løse lufta.
Sannheten er faktisk det motsatte.
Så snart offentligheten vet at du er forfatter...
...kommer de med figurene og hendelsene til deg...
...og så lenge du bevarer evnen til å se...
...og lytte nøye...
...vil disse historiene fortsette å...
Stans! Stans! Ikke gjør det!
Vil de fortsette å oppsøke deg hele livet.
Han som ofte har fortalt andres historier...
...får mange historier fortalt til seg.
- Beklager. - Det går bra.
Hendelsene som følger, ble beskrevet for meg...
...nøyaktig slik jeg framstiller dem her...
...og på en helt uventet måte.
For flere år siden...
... mens jeg led av et mildt tilfelle av "skrivesyke"...
... en slags nervesvekkelse vanlig blant intelligentsiaen den gang...
... bestemte jeg meg for å tilbringe august...
... i spabyen Nebelsbad, under Sudetenwaltz i Alpene...
... og hadde bestilt rom på Grand Budapest...
... et pittoresk, forseggjort og en gang berømt etablissement.
Noen av dere kjenner sikkert til det.
Det var utenfor sesongen, hotellet var gått av moten...
... og hadde alt begynt sitt forfall...
... og blitt loslitt, noe som førte til at det til slutt ble revet.
Vi få gjestene...
... hadde raskt klart å gjenkjenne hverandre...
... som de eneste levende sjelene i den store bygningen...
... men jeg tror ikke noe bekjentskap hadde blitt til noe mer...
... enn høflige nikk hver gang vi gikk forbi hverandre...
... i Palmehagen...
... de arabiske badene...
... og om bord i skinnebanen.
Vi var visst en reservert gjeng...
... og uten unntak alene.
Kanskje hadde jeg som følge av denne generelle stillheten...
... innledet et uhøytidelig og spøkefullt bekjentskap...
... med hotellets concierge, en fra vest på kontinentet...
... bare kjent som Monsieur Jean...
... som slo en som både lat og ganske hjelpsom.
Han ble visst ikke særlig godt betalt.
Men én kveld...
... mens jeg snakket med Monsieur Jean...
... som vanlig, merket jeg en nyankommet.
En liten, eldre mann, elegant kledd...
... med et usedvanlig livlig, intelligent ansikt...
... og en trist mine som straks kunne merkes.
Som resten av oss var han alene, men jeg må si...
... at han var den første som slo en som dypt og virkelig ensom.
Også et symptom på min egen sykdom.
Hvem er denne interessante gamle fyren?
Spurte jeg Monsieur Jean.
Til min overraskelse ble han forbløffet.
- Vet du det ikke? - Spurte han.
Gjenkjenner du ham ikke?
Han virket kjent.
Det er Mr. Moustafa selv. Han kom tidligere i morges.
Dette vil uten tvil være kjent...
... for de eldre personene blant dere.
Mr. Zero Moustafa var en gang den rikeste mannen i Zubrowka...
Den transalpine jodling IMMIGRANT ARVER FORMUE
KONTINENTALDRIFTEN ZERO TAR GREP OM MARKEDET
... og eide fortsatt...
... Grand Budapest.
DAGLIG FAKTUM PAKT MED KOMMISÆR ZERO M.
Han kommer ofte og bor her ei uke eller mer...
...minst tre ganger i året, men aldri i sesongen.
Monsieur Jean ga meg et tegn, og jeg lente meg nærmere.
Jeg skal fortelle en hemmelighet.
Han tar et enkeltrom uten bad...
...i bak hjørnet i øverste etasje...
...og det er mindre enn tjenesteheisen!
Det var velkjent...
... at Zero Moustafa hadde kjøpt og bodd i...
... noen av de mest luksuriøse slottene og palazzoene på kontinentet.
Men her, på sitt eget nesten tomme hotell...
... bodde han i tjenerfløyen?
Da gikk teppet opp for et mindre, hjemlig drama...
Fanken.
... som krevde umiddelbar og full oppmerksomhet...
... fra Monsieur Jean...
... men som ikke holdt på min særlig lenge.
Men...
... denne pausen i historien om den merkelige mannen...
... hadde gjort meg, som uttrykket sier...
..."gespannt wie ein Flitzebogen"...
... nervene mine var på høykant...
... og det var de hele neste morgen, til...
... skjebnen på sin mystiske og helt pålitelige måte...
... igjen snudde seg til min fordel.
Jeg beundrer arbeidet ditt.
Unnskyld?
Jeg kjenner til og beundrer det vidunderlige arbeidet ditt.
Takk, det var snilt, sir.
Hadde Monsieur Jean noe å si...
...om den aldrende eieren av dette etablissementet?
Jeg må tilstå at jeg spurte om deg selv.
Monsieur Jean er selvsagt ganske dyktig...
...men vi kan ikke påstå at han er en første...
...eller engang en andreklasses concierge.
Men slik er det.
Tidene har forandret seg.
Termalbadene er svært vakre.
De var det til å begynne med. Men de kunne ikke vedlikeholdes.
For dekadent for dagens smak.
Men jeg elsker denne fortryllende gamle ruinen likevel.
Hvorfor kjøpte du det?
Grand Budapest.
Jeg gjorde ikke det.
Hvis du ikke bare er høflig...
...og i så fall må du si ifra...
...men hvis det virkelig interesserer deg...
...får jeg invitere deg på middag i kveld...
...og det vil være meg en glede og et privilegium å fortelle...
..."min historie." Som den er.
To ender stekt med oliven.
Kanin, salat?
Pouilly-Jouvet 52, pluss en skvett brut.
Det bør gi oss nok tid...
...hvis jeg begynner raskt. - For all del.
Den begynner, som det må, med vår felles venns forgjenger.
Den populære, opprinnelige conciergen på Grand Budapest.
Den begynner selvsagt med...
DEL 1 "M. GUSTAVE"
- Bær bordet til vinduet. - Ja, Monsieur Gustave.
- Sett askebegeret på bordet. - Straks, Monsieur Gustave.
Akkurat der. Har de blitt børstet og satt på form?
- Selvsagt. - Pakk dem i hatteeskene.
- Er den fra Oberstdorf & Company? - Jeg tror det.
- Andre koffert. Hvem har billettene? - Jeg.
Gi meg dem.
Disse er i orden. Vent i hjørnet.
- Jeg vil ikke dra. - Unnskyld?
- Jeg vil ikke dra. - Hvorfor ikke?
- Jeg er redd. - For hva?
Jeg er redd dette er siste gang vi ser hverandre.
Hvorfor skulle det være slik?
Jeg kan ikke sette ord på det, men jeg føler det.
Det er ingen grunn til å forlate oss hvis du...
- Bli med meg. - til helvetes Lutz?
- Vær så snill. - Gi meg hånda di.
Du har ingenting å frykte. Du er alltid redd før du reiser.
Du har visst et mer alvorlig anfall nå.
Men ærlig talt... Herregud. Hva har du gjort med neglene dine?
- Unnskyld? - Denne djevelske neglelakken.
- Fargen er helt feil. - Liker du den ikke?
Det er ikke det. Jeg føler fysisk vemmelse.
- Kanskje dette vil berolige deg. - Hva? Ikke deklamer.
- Bare hør på ordene. Hysj. - Vær så snill. Ikke nå.
"Mens jeg en gang i edle skogen, lette etter grå, middelaldersk furu...
"...Kom jeg til en grav, regnvasket, værbitt, overjordisk...
"...dens inskripsjon forlengst slitt bort...
"...men i dens triste sprekker..."
Vil du tenne et lys for meg?
- I sakristiet til Santa Maria? - Jeg skal straks ordne det personlig.
Husk, mine tanker er alltid hos deg.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg.
Det er noe til greier å vinne en slik kvinnes lojalitet...
...nitten sesonger på rad.
- Ja, sir. - Hun er svært glad i meg.
Ja, sir.
Men jeg har aldri sett henne slik før.
Nei, sir.
Hun skalv som en dritende hund.
Sant nok.
Løp til Santa Maria-katedralen på Brucknerplatz.
Kjøp et vanlig lys med halv lengde...
...og gi meg fire klubeck igjen.
Tenn det i sakristiet, si en rosenkransbønn...
...og gå og kjøp en courtesan au chocolattil meg.
Er det penger igjen, gi dem til den lamme skopussergutten.
- Med det samme, sir. - Vent.
- Hvem er du? - Zero, sir. Den nye lobbygutten.
- Zero, sier du? - Ja, sir.
Jeg har verken hørt om eller sett deg før. Hvem ansatte deg?
- Mr. Mosher, sir. - Mr. Mosher!
Ja, Monsieur Gustave?
Har du bak min rygg ansatt denne unge mannen...
...som lobbygutt?
Han er ansatt i en prøveperiode i påvente av din godkjennelse.
Kanskje, ja. Takk, Mr. Mosher.
Alt i orden, Monsieur Gustave.
Nå skal du intervjues formelt.
Skal jeg gå og tenne lyset først, sir?
Hva? Nei.
Erfaring?
Hotel Kinski, kjøkkengutt, seks måneder.
Hotel Berlitz, mopp- og feiekostgutt, tre måneder.
- Før det var jeg kaserolleskrubber... - Null erfaring.
- Takk igjen, Monsieur Gustave. - Rett opp lua.
- Gleden er på min side, Herr Schneider. - Ødelagt rem.
- Dette er ikke akseptabelt. - Helt enig.
- Utdanning? - Jeg studerte lesing og staving.
Jeg begynte i barneskolen. Jeg nesten...
- Null utdanning. - Nå har den eksplodert.
God morgen, Cicero. Ring den jævla rørleggeren!
- I ettermiddag, Monsieur Gustave? - Absolutt, Frau Liebling.
- Hva i helvete er dette? - Ikke nå.
Familie?
Null.
Sjette, lgor.
Hvorfor vil du bli lobbygutt?
Hvem vil ikke det på Grand Budapest?
Det er en institusjon.
Svært bra.
- Ett tusen klubeck. - Du verden.
Har du vært lobbygutt, sir?
Hva tror du?
Du måtte vel begynne et sted...
- Gå og tenn det pokkers lyset. - Ja, sir.
Én måned senere
Og så begynte livet mitt.
Juniorlobbygutt under opplæring...
... Grand Budapest Hotel...
... under Monsieur Gustave Hs strenge kommando.
Jeg ble eleven hans og han min rådgiver og forstander.
Hva er en lobbygutt?
En lobbygutt er helt usynlig, men kan alltid ses.
En lobbygutt husker hva folk hater.
En lobbygutt forutser kundens behov...
... før det er behov for behovene.
En lobbygutt er først og fremst veldig diskret.
Gjestene vet at deres dypeste hemmeligheter...
...og noen av dem er ganske usømmelige...
...vil vi ta med oss i graven.
- Så hold kjeft, Zero. - Ja vel, sir.
Det er alt for øyeblikket.
Jeg begynte å skjønne at mange av hotellets...
... mest verdsatte og distingverte gjester kom på grunn av ham.
Det virket som en vesentlig del av pliktene hans...
... men jeg tror han også hadde glede av det.
Kravene var alltid de samme.
De måtte være rike...
... gamle...
... usikre...
... forfengelige...
... overflatiske...
... blonde...
... trengende.
Hvorfor blonde?
Fordi alle var det.
Han var forresten...
... den mest parfymerte mannen jeg hadde møtt.
Duften varslet hans ankomst på lang avstand...
... og vedvarte i mange minutter etter at han hadde gått.
Jeg jobbet seks dager i uka pluss halv dag søndag...
... fra kl. 05.00 til like etter midnatt.
Måltidene våre var små, men hyppige, for utholdenheten.
To frokoster, to lunsjer og en sen middag.
Monsieur Gustave kom også med en nattpreken.
Uhøflighet er bare uttrykk for frykt.
Folk er redde for at de ikke får det de ønsker.
Forferdelige personer trenger bare kjærlighet...
...så åpner de seg som en blomst.
Dette minner meg om et dikt:
"Malerens kost berørte det påbegynte ansiktet...
"...med lette børstehår...
"...og med den første fargens rødme, ble hennes livløse kinn levende."
Han spiste middag alene på rommet sitt.
Vi visste ikke hvem som eide hotellet.
Hver måned kom hans utsending, kjent som fullmektig Kovacs...
... for å vurdere regnskapet og gi beskjeder...
... på vegne av den mystiske eieren.
Da pleide Monsieur Gustave og daglig leder...
...Herr Becker, å ha et lukket møte over resepsjonen.
Det var også da jeg møtte Agatha...
... men det snakker vi ikke om.
Del 2: "Madame C.V.D.U.T."
To DAGLIGE UTGAVER ZUBROWKAS OFFISIELLE AVIS
SKINNEBANE
- Hva vil du? - Se.
BLIR DET KRIG? Tanks ved grensen
Enkegrevinne funnet død i budoar
Herregud.
Jeg er veldig lei for det, sir.
- Vi må til henne. - Må vi?
Straks. Hun trenger meg, og du må hjelpe meg med bagasjen.
- Hvor fort kan du pakke? - Fem minutter.
Gjør det. Og ta med en flaske Pouilly-Jouvet 26...
...i en is bøtte med to glass...
...så vi ikke må drikke kattepisset de serverer i spisevogna.
Jeg bebreider meg selv.
Hun prøvde å si at hun hadde en forutanelse. Jeg hørte ikke etter.
Hele Lutz kles i svart...
...bortsett fra hennes forferdelige, svikefulle barn...
...som hun foraktet og ikke klarte å kysse.
De vil danse som sigøynere.
Ingenting du gjør i livet, har noe poeng...
...for alt er over på et øyeblikk...
Så setter dødsstivheten inn.
De gode dør unge.
Med litt flaks har hun etterlatt noen klubeck til din gamle venn...
...men man vet aldri før blekket er tørt på dødsattesten.
Hun var dessuten ren dynamitt i senga.
Hun var 84, Monsieur Gustave.
Jeg har hatt dem eldre.
Når du er ung, får du bare indrefilet...
...men med årene må du ta de billigere stykkene...
...noe som er greit for meg fordi jeg liker dem.
Mer smakfulle, eller det sier de iallfall.
Hvorfor stanser vi i en byggåker?
19. oktober Grensen stenges
Hallo, karer.
Id-papirer, takk.
Med glede.
Jeg er redd portrettet ikke er særlig flatterende.
Jeg ble ansett som en stor skjønnhet.
Korp. F. MÜLLER
Hva står F-en for? Fritz? Franz?
- Franz. - Jeg visste det!
Han skjærer en grimase.
Det er et utreisevisum med tredje trinns arbeiderstatus, kjære.
Han er sammen med meg.
Bli med ut.
Vent litt. Sett deg, Zero. Papirene hans er i orden.
Jeg sjekket dem selv med Byrået for arbeid og tjeneste.
Han kan ikke arresteres fordi han er en immigrant.
Han har ikke gjort noe galt.
Stans, for pokker!
Ikke bry deg, Monsieur Gustave! La dem holde på!
Au! Det gjør vondt!
Skitne, fordømte, kopparrede, fascistiske drittsekker!
Ligg unna lobbygutten min!
Hva er problemet?
Dette går for langt.
Den unge mannen arbeider for meg på Grand Budapest Hotel.
Monsieur Gustave?
Mitt navn er Henckels.
Jeg er sønn av dr. Og fru Wolfgang Henckels-Bergersdörfer.
Husker du meg?
Jeg vet nøyaktig hvem du er. Dette er nifst. Du er lille Albert.
Dette er fryktelig pinlig. Slipp dem.
Kollegaen din er statsløs.
Han må søke om en revidert gjennomreisetillatelse...
...som kan være svært vanskelig å skaffe nå.
Ta denne.
Det er midlertidig...
SPESIALREISETILLATELSE
...men jeg kan ikke tilby bedre. - Hvordan står det til med moren din?
- Hun har det svært bra, takk. - Jeg forguder henne.
- Hils henne fra meg. - Ja vel.
Følgesvennen din var svært snill mot meg da jeg var en ensom liten gutt.
Mine menn og jeg ber om unnskyldning for at vi forstyrret.
Unnskyld, sir.
Ser du? Det fins fortsatt svake glimt av sivilisasjon...
...igjen i dette barbariske slakteriet en gang kjent som menneskeheten.
Det er det vi leverer på vår egne beskjedne, ydmyke...
til helvete med det.
Hvor er Clotilde? Før meg til henne.
Du ser så godt ut, kjære. Virkelig.
De har gjort en fantastisk jobb.
Jeg vet ikke hva slags krem du har fått på likhuset...
...men jeg vil ha litt.
Du ser bedre ut enn på årevis.
Du ser ut som om du lever.
Du forandret den likevel. Den er perfekt.
- Clotilde? - Oui, Monsieur Gustave?
Et glass avkjølt vann uten is, takk.
Ja, M. Gustave...
...og M. Serge ønsker å snakke med deg under fire øyne på kontoret.
Greit.
Det tar ikke lang tid, kjære.
Vi ble ført gjennom en grønn boidør...
... ned en trang tjenestekorridor og inn i hovmesterens spiskammer.
Et øyeblikk senere ble kjøkkenkorridoren åpnet...
... og en liten tjener kledd i hvitt humpet inn på rommet.
Jeg har aldri glemt ansiktsuttrykket hans.
Hva pokker skjer?
Jeg hadde aldri vært i et slikt hus før.
Jeg skjønte svært lite av hendelsene som fulgte.
Men til slutt forstod jeg...
... at når en stor formue står på spill...
... sprer menneskers grådighet seg som gift i blodet.
Onkler, nevøer, søskenbarn...
... fjernt stående medlemmer av svigerfamilien.
Den gamle kvinnens fjerneste slektninger...
... hadde krøpet fram.
I spissen for denne forsamlingen, et forvirrende sammentreff...
... oppdaget vi vår egen fullmektig Kovacs...
... en viktig advokat, selvsagt.
Han var testamentfullbyrder.
Dette er madame Ds siste vilje og testamente.
Det består av en generell investeringsplan...
...opprettet før hennes manns død for 46 år siden...
...sammen med 635 endringer...
...notasjoner, korrigeringer, og brev med ønsker...
...iverksatt i løpet av påfølgende tiår.
Om denne ansamlingen egentlig er lovlig...
...må undersøkes nøyere...
...men etter dette kontorets mening var det madame Ds ønske...
...at kontrollen over mesteparten av dødsboet...
...skulle overføres til hennes sønn Dmitri...
...med spesielle utbetalinger til søstrene hans...
...Marguerite, Laetizia og Carolina...
...og mindre gaver til ulike medlemmer av storfamilien...
...nevnt i mottakerlisten, som jeg vil framlegge til sin tid.
Tross dette.
En ytterligere kodisill...
...som jeg mottok i posten i morges...
...og som alt tyder på ble sendt av madame D...
...de siste timene av hennes liv...
...inneholder en endring av det opprinnelige dokumentet...
...som jeg vil lese opp nå som loven påbyr.
Dette dokumentets ekthet...
...er ennå ikke bekreftet av presiderende dommer...
...så jeg ber om at alle er tålmodige og lar være å kommentere...
...til undersøkelsene våre kan fullføres.
"til min høyt verdsatte venn som trøstet meg i mine siste år...
"...og slapp solskinn inn i livet til en gammel kvinne...
"...som trodde hun aldri ville bli lykkelig igjen.
"til Monsieur Gustave H...
"...testamenterer og overdrar jeg, fri for all skatt...
"...og med fulle og absolutte formynderrettigheter...
"...maleriet kjent som 'Gutt med eple..."'
- Jøss! - "...av Johannes van Hoytl..."
- Utrolig. - "...den yngre..."
Hva?
"...som ga oss begge så mye glede."
Van Hoytl-maleriet?
- Skattefritt? - Kan hun gjøre det?
Hvem er Gustave H?
Jeg er redd det er meg, kjære.
Den jævla homsen!
Han er concierge. Hva gjør du her?
Viser en flott kvinne jeg var glad i, en siste respekt.
- Han har trengt seg inn i mitt hjem! - Det er ikke ditt ennå, Dmitri.
Kun etter testamentstadfestingen og overdragelsen...
Du får ikke Gutt med eple, din helvetes lille soper!
Hva slags følelse skal det gi meg?
Ring politiet. Vi anmelder.
Denne forbryteren har plaget familien min i nesten 20 år.
Han er en hensynsløs eventyrer og svindler...
...som utnytter mentalt svake, syke, gamle damer...
...og han knuller dem antakelig også!
Jeg går til sengs med alle vennene mine.
Hvor er Céline?
Hva? Hun er død. Vi leser opp testamentet hennes.
Ja, ja, selvsagt.
Hvis jeg hører at du rørte min mors kropp...
...død eller levende, sverger jeg at jeg skjærer over strupen på deg!
Jeg trodde jeg var en jævla homse.
- Ja, men du er biseksuell. - La oss skifte tema.
Jeg drar.
Vent rolig her, takk.
Det bildet, Gutt med eple, er uvurderlig. Skjønner?
Gratulerer, Monsieur Gustave!
De vil kjempe mot meg alt de kan.
- Er det svært vakkert? - Ubeskrivelig.
"Selv den beste skaldens dikt kan bare synge...
"...om det hun mangler, og alt hun ikke er!
- "Hans tunge..." - Får jeg se det?
Hvorfor ikke?
Dette er van Hoytls utsøkte portrett...
...av en vakker gutt på sin manndoms høyde.
Blond, velstelt. Huden hvit som melk.
Av plettfri avstamning.
Et av de siste i privat eie og uten tvil det beste.
Det er et mesterverk.
Resten av denne dritten er verdiløst skrot.
M. Gustave?
Kan jeg hjelpe deg?
Ja, Serge.
Du kan pakke inn dette.
Pakke inn...
"Gutt med eple"?
KONFIDENSIELT
Hva ville du fortelle meg tidligere?
Jeg tror ikke jeg kan si det nå.
Skriv til meg i morgen. Lutzbahn stasjon!
Jeg skal aldri skilles av med det.
Det minnet henne om meg. Det vil alltid minne meg om henne.
Jeg skal dø med dette bildet over sengen.
Ser du likheten?
Å ja.
Vi bør faktisk selge det.
Jo før jo bedre, hvis de prøver å stjele det tilbake.
Pluss de gærne fotsoldatene på farten...
Jeg tror det kan bli en vanskelig krig og lang tørke i hotellbransjen.
For alt jeg vet, kan de stenge oss i morgen.
La oss inngå en høytidelig blodpakt.
Vi kontakter svartebørsen og selger Gutt med eple...
...før uka er omme...
...så forlater vi landet og ligger lavt et sted på Maltas riviera...
...til problemene løser seg og vi tar jobbene våre tilbake.
til gjengjeld for din hjelp, lojalitet...
...og tjeneste som min personlige kammertjener...
...får du 1,5 prosent av nettosalgsprisen.
- 1,5? - Pluss kost og losji.
- Kan vi si 10? - 10? Tuller du?
Det er mer enn jeg vil betale en selger...
...og du vet ikke forskjell på chiaroscuro og kyllingkråser.
Nei, 1,5 er riktig. Men hør her...
...dør jeg først, og det gjør jeg helt sikkert, blir du min enearving.
Jeg eier ikke mye, unntatt noen elfenbeinshårbørster...
...og mitt bibliotek med romantisk poesi...
...men når tida kommer, får du det...
...sammen med det vi ikke har brukt på horer og whisky.
Dette er vår hellige pakt.
Jeg skal skrive dokumentet nå.
Jeg, Monsieur Gustave H, frisk på kropp og sinn...
...denne dagen den 19. oktober i det Herrens år 1932...
Han fortalte meg aldri hvor han kom fra.
Jeg spurte aldri om familien hans.
Unnskyld.
Hva?
Politiet er her. De spurte etter deg.
Si at jeg kommer straks.
Ok.
Har du noen gang blitt avhørt av myndighetene?
Én gang ble jeg arrestert og torturert av opprørsmilitsen...
...etter ørkenopprøret.
- Du vet hva du skal gjøre. Hold kjeft. - Selvsagt.
Du har aldri hørt ordet "van Hoytl!" Ok, vi går.
Hvordan kan vi hjelpe dere, mine herrer?
Inspektør Henckels.
"Etter ordre fra politimesteren i Zubrowka-provinsen...
"...arresterer jeg deg hermed for drapet...
"...på madame Céline Villeneuve Desgoffe und Taxis."
Jeg visste det var noe mistenkelig. Vi hørte aldri dødsårsaken.
Hun er drept, og dere tror jeg gjorde det.
Hei!
Stans!
DEL 3: " KONTROLLPUNKT 19 FANGELEIR"
Én uke senere
I påvente av rettssak
Hva har skjedd?
Min kjære Zero, jeg banket livskiten ut av...
...en sutrende liten dritt ved navn Pinky Bandinski...
...som våget å trekke min manndom i tvil...
...for er det noe kiosklitteraturen har lært meg...
...er det at på et slikt sted...
...må du aldri være svekling.
Du må vise deg sterk fra første dag.
Du må vinne deres respekt.
Se grundig på styggingen der borte.
Han har faktisk blitt en nær venn.
Jeg håper du får møte ham.
Så du har snakket med Kovacs?
Jeg møtte ham i hemmelighet.
Jeg måtte sverge på Bibelen om ikke å si det til noen.
- Du må også det. - Jeg gjør det senere.
- Han mistenker at du er uskyldig. - Selvsagt.
Hva er tiltalen?
Sent på kvelden den 19. oktober...
...ankom en velkjent person for huset, en Monsieur Gustave H...
...til Desgoffe og Taxis-slottet i Lutz...
...og gikk inn tjenerinngangen...
...uten å si til noen at han var der...
...og fortsatte så via baktrappene og tjenerkorridoren...
...til madame Ds private rom.
Vi vet ikke om dette besøket...
...hadde blitt avtalt med henne.
Neste morgen ble madame D funnet død av strykninforgiftning.
Monsieur Gustave ble ikke sett på området igjen...
...før 24 timer senere.
Hvem som anklager ham, kommer fram i denne erklæringen.
Det er i det store og hele alle medlemmene av storfamilien...
...men nøkkelvitnet som visstnok så hendelsene...
...har visstnok flyktet fra jurisdiksjonsområdet.
Vi vet ikke hvor han er...
...men myndighetene leter etter ham.
Hvem er det?
- Serge? - Jeg er redd for det.
Den lille drittsekken.
Nei, jeg tror det ikke. De har lurt ham i en felle.
Jeg er i et ormebol.
Har du alibi?
Selvsagt, men hun er gift med hertugen av Westfalen.
Navnet hennes kan ikke blandes inn i disse skitne affærene.
- Men det kan stå om livet ditt. - Ja, men hurpa stakk av.
Hun er alt om bord Queen Nasstasja halvveis til Nederlandsk Tanganyika.
Ikke gi opp.
Den fulle sannheten om konspirasjonen...
... nå en offentlig sak...
... var umulig å forstå for oss den gangen.
Jeg leter etter Serge x...
...en ung mann ansatt av arbeidsgiveren min...
...familien Desgoffe og Taxis av Schloss Lutz.
- Ja, sir? - Er du søsteren hans?
- Ja, sir. - Sett noe til ham i det siste?
- Nei, sir. - Nei, sir?
Nei, sir.
Jeg må finne ham med det samme for hans egen sikkerhets...
...og alle andres skyld.
Hvis han dukker opp...
- Ja, sir? - Si at Jopling sier:
"Kom hjem."
Men én ting var sikker...
... Desgoffe und Taxis-familien var svært mektig...
... og vi hadde knapt med tid.
Et brev fra Monsieur Gustave. Zero.
- Vil du at jeg skal? - Les det.
"Mine kjære og betrodde kollegaer..."
Jeg savner dere dypt idet jeg skriver fra stedet...
...der jeg så beklagelig og latterlig er sperret inne.
til jeg igjen går blant dere som fri mann...
...ligger Grand Budapest i deres hender...
...akkurat som dets plettfrie rykte.
Hold det perfekt og gjør det fantastisk.
Ta ekstra godt vare på hver eneste liten del av det...
...som om jeg voktet over dere som en hauk...
...med en pisk i klørne, for det gjør jeg.
Oppdager jeg at dere forsømmer arbeidet mens jeg er borte...
...lover jeg dere rask og nådeløs straff.
Et stort og edelt hus er betrodd dere.
Si fra til Zero om dere ser noe merkelig.
"Deres hengivne Monsieur Gustave."
Så kommer det et dikt, men vi bør begynne på suppen...
...siden det har 46 strofer.
"Fuktig, svart aske fukter skitten i reiret til en rotte mørk som møkk...
"...og blander seg med lukten av råttent tre...
"...mens lerkesangen fra en rennesteinsunge..."
Jeg stolte aldri på den hovmesteren.
- Han er for ærlig. - For ærlig?
Det får så være, finn ham raskt og gjør det kvikt.
Kan jeg tilby en tallerken grøt?
Nei? Noen?
Du med det svært store arret i ansiktet?
Prøv den. Den er ganske varm og næringsrik i dag.
Den trenger litt salt.
Farvel.
Stappe, mine herrer? Vil noen ha?
Som dere vil.
Opp og hopp. Fort.
God morgen, Pinky.
- Mendl's igjen? - Nettopp.
Hvem har strupekutteren?
- Himmelsk. - Mendl's er best.
- Tilbake på jobb. - Monsieur Gustave?
Ja?
Jeg og guttene har snakket om det.
Vi syns du er oppriktig og mandig.
Jeg har aldri blitt beskyldt for det før...
...men jeg setter pris på omtanken.
Du er en av oss nå.
Så hyggelig.
Takk, kjære Pinky. Tank, Günther.
Takk, Wolf.
Noe mer?
Si det til ham, Ludwig.
Kontrollpunkt 19 er et bra fengsel.
Det er brede jernstenger foran hver dør, ventil og vindu.
Det er 72 vakter på grunnplanet og 16 til i tårnene.
Det er et fall på 100 meter ned i en vollgrav full av krokodiller.
Men som de beste har det et svakt punkt...
...som i dette tilfellet er...
...et overvannssystem...
...fra den gang festningen først ble bygd...
...langt tilbake i middelalderen.
Ingen sier at det vil gå...
...som fot i hose...
...men fengselet er sårbart...
...og det er det viktigste.
Se.
Hvem tegnet dette?
Hva mener du med det? Jeg gjorde det.
Svært bra. Vidunderlige linjer, Ludwig.
Dette viser stort kunstnerisk talent.
Spørsmål, hvordan tenker du å trenge gjennom fundamentet?
Det er en halv meter med forsterket granitt mur, ikke sant?
Graver vi med strupekutteren...
...blir det vel to til seks måneders arbeid...
...og imens vil flere her...
...henrettes på voldsom måte.
Du traff spikeren på hodet, Mr. Gustave.
Vi har falske id-papirer, brukte klær...
...en taustige laget av pinner og sengetøy...
...men vi trenger graveredskaper...
...som er vanskelig å få tak i her på herberget.
På dette punktet i historien...
... ble den gamle mannen stille og skjøv bort lammesadelen.
Øynene hans var blanke som to steiner.
Jeg kunne se at han var plaget.
- Er du syk, Mr. Moustafa? - Spurte jeg til slutt.
- Du store min, nei. - Sa han.
Jeg vet bare ikke hvordan jeg skal fortsette.
Han gråt.
Jeg snakker aldri om Agatha...
...for bare ved tanken på navnet hennes...
...klarer jeg ikke å kontrollere følelsene mine.
Det er visst ingen vei utenom.
Hun reddet oss.
På vårt tredje formelle stevnemøte...
... fridde jeg til henne, og hun sa ja.
Én måned tidligere
- Vil du gifte deg med meg? - Ja.
Vi hadde ikke engang 50 klubeck til sammen.
Ingen visste det, men hvem ville ha brydd seg?
Vi var begge helt alene i verden...
... og vi var dypt forelsket.
- Her. - Takk.
- Det er ei bok. - Det ser jeg.
Romantisk poesi, bind én.
Monsieur Gustave anbefalte den. Jeg har et eget eksemplar.
- Jeg ødela visst overraskelsen. - Jeg åpner den likevel.
Les tilegnelsen.
til min kjæreste, elskede, mest dyrebare, avholdte Agatha...
...som jeg tilber.
Med respekt, tilbedelse, beundring...
...kyss, takknemlighet, beste ønsker og kjærlighet.
Fra Z til A.
Monsieur Gustave insisterte...
... på umiddelbar og grundig krysseksaminering...
Hun er så sjarmerende.
... der han ga Agatha et porselenshalskjede...
... og fem dusin hvite tulipaner hver innpakket i silkepapir...
... i en eske på størrelse med en barnekiste.
- Det er ikke riktig. - Unnskyld?
Hvorfor surmuler han?
Hun er kjæresten min. Du kan ikke bare kjøpe dette.
Jeg avhører bare denne skjønnhetsvisjonen på dine vegne.
Vær aldri sjalu, Zero, ikke engang et øyeblikk.
Flørter han med deg?
- Ja. - Jeg godkjenner dette ekteskapet.
Agatha, min skjønne, gå tilbake til din elskede.
Snart skjønte vi...
Velsignet være dere begge.
... at ikke bare var Agatha veldig flink...
... med palettkniv og smørkremdeig...
- Mendl. - Kom igjen.
... hun var også svært modig.
Jeg tror hun var født slik.
Noe er borte.
Et viktig dokument, enten forlagt eller ødelagt.
Jeg vet verken hva det inneholder eller representerer...
...jeg vet ikke hva det er...
...men det er spor og skygger etter det overalt.
Jeg vil ikke skremme dere...
...og jeg venter ingen betydelig endring...
...i dommerens avgjørelse om arven deres...
...men spesielt gitt omstendighetene rundt dødsfallet...
...samt at drapssakens nøkkelvitne, Serge x, forsvant...
...foreslår jeg at vi legger saken fram for...
...den lokale politiinspektøren...
...slik at det overhodet ikke blir spørsmål...
...om ulovligheter i framtiden.
- Enig? - Ikke enig.
- Ikke enig? - Ikke enig.
- Får jeg stille deg et spørsmål, Vilmos? - Ja, Dmitri?
- Hvem arbeider du for? - Unnskyld?
Hvem arbeider du for? Jeg trodde du var advokaten vår.
Faktisk er jeg testamentfullbyrder.
I denne spesielle situasjonen representerer jeg avdøde.
Å ja?
Ja. Honoraret mitt ble tatt med i...
Bare fullfør arbeidet og ikke lag problemer. Enig?
Jeg er advokat. Jeg må følge loven.
Ikke enig.
Dette stinker, søstre.
Kastet han nettopp katten min ut vinduet?
Jeg tror ikke det.
- Nei. Gjorde han det? - Jopling?
Ok.
Det er noe jeg ikke har fortalt deg, Agatha.
- Ok. - Vi stjal et maleri.
Det er svært verdifullt, kanskje verdt fem millioner.
Jeg vet ikke om noen har merket at det er borte...
...men skulle noe skje med meg...
Stjeler du kunst?
Ett bilde. Vi må planlegge hvordan du skal overleve.
Gjem dette. Det er i kode, og du trenger forstørrelsesglass...
...men det sier hvordan du finner Gutt med eple.
Ikke krev mindre enn halvparten av utsalgsprisen.
- Zero, jeg er baker. - Du er konditor.
Jeg er ingen heler, hvis det heter det.
Jeg selger ikke stjålne gjenstander.
Jeg sa feil. Hun testamenterte det til ham.
Gå og legg dere.
Ja, Herr Mendl.
- Gjem denne. - Nei.
Ok, men ta den likevel.
Garderobe INNHOLD: Perserkatt (AVDØD)
NESTE STOPP KUNSTMUSEUM
MUSEET STENGER OM 15 MINUTTER
MUSEET STENGER OM 14 MINUTTER
ADGANG FORBUDT
UTGANG
Neste morgen mottok Herr Becker en spesiell...
... beskjed i siste liten fra fullmektig Kovacs'kontor...
... som utsatte deres planlagte møte på ubestemt tid.
3 dager senere
La oss rømme.
KJØKKEN
- Hvordan kom dere dit? - Hold kjeft, for helvete.
Disse karene prøver å rømme.
Hva feiler det deg, jævla tyster?
Vakt! Vakt!
Det er deg. Takk. Takk, du er så snill.
SOVEROM FOR VAKTER
ok.
Det ble visst uavgjort.
God kveld.
Pinky, Wolf, Ludwig, dette er den guddommelige Zero.
Günther ble drept i katakombene.
Gutter, hvem vet når vi møtes igjen, men hvis en dag...
Hold an.
Ingen tid til å skravle.
Ta vare på deg selv, Mr. Gustave.
Lykke til, gutt.
- Hvor er veien til skjulestedet? - Jeg fant ikke noe.
Ikke noe skjulested? Er vi overlatt til oss selv her ute?
Jeg er redd for det. Jeg forhørte meg, men...
Jeg skjønner. For risikabelt. Vi får visst improvisere.
La oss ta på oss forkledningene.
- Vi har dem på oss. - Nei.
Vi sa falske kinnskjegg og neser og slikt.
- Tok du ikke med noe? - Jeg trodde du hadde anlagt et.
Og det ville vel ikke se realistisk ut?
Settes de ordentlig på, er de helt overbevisende.
Men jeg skjønner. Det får så være.
Gi meg noen skvetter L'air de Panache.
- Får jeg ikke engang en skvett? - Jeg glemte det.
Ærlig talt, glemte du L'air de Panache?
Jeg kan ikke tro det. Hvordan kunne du?
Jeg har vært i fengsel, Zero! Skjønner du hvor ydmykende dette er?
Jeg stinker.
Dette er fantastisk.
Slikt kan vel forventes i... Hvor kom du fra igjen?
- Aq Salim al-Jabat. - Nettopp.
Slikt kan vel forventes i Aq Salim al-Jabat...
...der ens verdsatte eiendeler...
...er noen skitne tepper og ei sultende geit...
...og man sover bak et stykke teltduk og lever av dadler og skarabeer.
Jeg lærte deg ikke opp slik.
Hva fikk deg til å forlate hjemlandet der du passer inn...
...og reise unevnelige avstander for å bli en pengelens immigrant...
...i et raffinert, høykultivert samfunn...
...som oppriktig talt kunne ha klart seg helt fint uten deg?
Krigen.
Vil du gjenta det?
Faren min ble drept...
...og resten av familien ble henrettet med eksekusjonspelotong.
Landsbyen vår ble brent til grunnen...
...og de som overlevde, måtte flykte.
Jeg dro på grunn av krigen.
Jeg skjønner. Så du er mer av en flyktning?
Virkelig.
Jeg får vel ta tilbake alt jeg nettopp har sagt.
For en jævla idiot jeg er. Patetiske tosk.
Pokkers, egoistiske jævel.
Dette er skammelig og under Grand Budapests standarder.
Jeg ber om unnskyldning på vegne av hotellet.
Ikke din feil. Du ble opprørt fordi jeg glemte parfymen.
Ikke unnskyld meg. Jeg skylder deg livet mitt.
Du er min kjære venn og protesjé, og jeg er svært stolt av deg.
Det må du vite.
Jeg er så lei for det, Zero.
Vi er brødre.
Hvordan har vår kjære Agatha det?
"Det var daggry da jeg så hennes ansikt på heden...
"...og dit gikk jeg tilbake dag etter dag, forhekset...
"...men selv om eddik saltet mitt hjerte, aldri..."
Svært bra. Jeg stanser deg fordi alarmen nettopp har gått...
...men husk hvor vi avbrøt fordi du må fullføre senere.
Jeg vil ha veisperringer ved hvert gatekryss 50 km ut.
Jeg vil ha jernbanesperringer ved hver jernbanestasjon 100 km ut.
Jeg vil ha 50 mann og 10 blodhunder klare om fem minutter.
Vi skal gjennomsøke hvert eneste pretzel-haus, waffel-hytte, biergarten...
...og spesielt hvert grand hotell fra Äugenzburg til Zilchbrück.
Disse mennene er farlige, profesjonelle kriminelle.
Iallfall er minst tre av dem det.
Hvem er du?
Sivile har ingen adgang til celleblokken.
- Dette er en militær etterforskning. - Dette er Mr. Jopling, sir.
Hans arbeidsgivers mor var ett av ofrene...
Hold kjeft.
Jobber du for familien Desgoffe und Taxis?
Kjenner du til drapet på fullmektig Vilmos Kovacs den 23. oktober?
Jeg vet at han er forsvunnet.
Liket hans ble funnet stappet ned i en sarkofag...
...på Kunstmuseum sent i går kveld.
Han manglet fire fingre.
- Hva vet du om det? - Ingenting.
Før Mr. Jopling ut.
Mendl's.
Sentralen, gi meg Excelsior Palace i Baden-Jürgen...
...noteringsoverføring.
Vi har ikke noe valg. Vi har ingen andre steder.
Jeg venter. Takk.
Det er vårt eneste håp. Ellers ville jeg ikke ha nevnt det.
Det sier seg selv, ikke et knyst om dette til noen.
- Sverger du? - Selvsagt. Hva er det egentlig?
Det kan jeg ikke si.
Hvordan får man tak i plasser på første rad...
...til en premiere på opera Toscana på én dags varsel?
Hvordan får man en privat visning...
...av gobelinsamlingen på Kongelige saksiske galleri?
Hvordan skaffer man seg et hjørnebord...
...på Chez Dominique på en torsdag?
Ivan, kjære, det er Gustave. Hallo.
Jeg var det til for fem minutter siden.
Vi har bestemt oss for å reise i all hast.
Gjennom et avløpssystem. Nettopp.
Ivan, beklager å avbryte deg, men vi har problemer.
Dette er en offisiell forespørsel.
Jeg påkaller offisielt de spesielle tjenestene til...
DEL 4: SELSKAPET KORSNØKLENE
Jeg ringer tilbake, Gustave.
Nettopp. Vent.
Unnskyld. Foretrekker du å gå?
Vi er her. Det er svært enkelt.
Rett ned kystveien, så til venstre.
Jojo, følg herren ut.
Gi meg Monsieur Georges på Chåteau Luxe, takk.
Gratulerer med dagen
overta.
Gratulerer, kjære...
Hallo, lvan?
Greit.
Gi meg Monsieur Dino på Palazzo Principessa, takk.
Høyere, for pokker, høyere!
Overta.
- Monsieur Georges. - Høyere.
Jeg skjønner. Straks.
Gi meg Monsieur Robin på Hôtel Côte du Cap, takk.
...og to og tre.
Monsieur Robin. Det er telefon fra Monsieur Dino til deg.
Overta.
- Én, to, tre. - Ja, Dino.
Ja, Dino. Ok.
Gi meg Monsieur Martin på Ritz lmperial, takk.
For mye salt.
Ikke nok pepper.
Overta.
- Robin? Martin. - For mye salt.
Det har jeg hørt.
Kanskje, la meg ta noen telefoner.
Serge x, savnet. Fullmektig Kovacs, også savnet.
Madame D, død. Gutt med eple, stjålet, av oss.
Dmitri og Jopling, hensynsløse, kaldblodige villmenn.
Gustave H, på frifot. Hva annet?
- Zero, forvirret. - Veldig forvirret.
Spenningen stiger, som de sier.
Hvorfor sier de det? Er spenning som vann?
Jeg vet ikke.
Sett dere inn.
Vi fant hovmesteren.
Han gjemmer seg i de fjerne åsene nær Gabelmeistertoppen.
Kontakten vår fikk ham til å møte deg i morgen...
...i observatoriet på toppen.
Ikke si det til noen. Han vil forklare alt.
Toget deres går om fire og et halvt minutt.
Her er billettene.
- Tredje klasse? - Det var overbooket...
...men konduktøren har vært vinkelner på gamle Versailles.
Han trakk i noen tråder.
Dere trenger disse til spisevognen.
Én siste ting.
L'air de Panache.
De hadde bare den på 15 milliliter.
Vi bør gi ham noe som en symbolsk gest.
- Hvor mye penger har du? - 42 klubeck og 3 frimerker.
Gi meg 25. Ja.
- Gud velsigne deg. - Vær så snill.
- Det skal han ha. - Herregud.
Det ventet jeg ikke. Hva vil du nå?
Snakk med søsteren med klumpfot og overbevis henne.
Faen ta.
Helvete!
Hva skal dette bety?
Gutt med eple? Jeg trodde du hadde gjemt det.
- Hvorfor merker du det nå? - Trodde det var hos takstmannen.
Kødder dere?
Jeg tror Monsieur Gustave tok det.
Jeg er ikke sint på Serge.
Du kan ikke bebreide noen for manglende moral.
Han er en redd liten feig kujon.
- Det er vel ikke hans feil? - Det kommer an på.
Det kan du si om nesten alt. Selvsagt kommer det an på.
Selvsagt kommer det an på.
Du har visst rett. Selvsagt kommer det an på.
Det betyr ikke at jeg ikke skal kvele den lille sumprotta.
Får jeg forrette? Seremonien?
Med glede.
Jeg syns jenta er helt henrivende.
Totalt flatbrystet, enormt fødselsmerke...
...formet som Mexico over halve ansiktet...
...svettende i timevis i det stekende kjøkkenet...
...mens Mendl, tross sitt geni...
...henger over henne som en ulenkelig gorilla.
Men hun er uten tvil...
...alltid og bestandig, høyst vidunderlig.
Hvorfor?
På grunn av sin renhet.
Hun beundrer deg også, Monsieur Gustave.
- Jaså? - Svært høyt.
Det er et godt tegn. Det betyr at hun "skjønner".
Det er viktig.
Ikke flørt med henne.
HODET TIL LOKAL JENTE FUNNET I SKITTENTØYSKURV
Et radiotelegram ble levert og undertegnet av jenta kl. 04.00.
Konvolutten ble funnet nær liket, men innholdet var borte.
Men telegrafkontoret beholder alltid en kopi av hullbåndet i 24 timer.
Jeg kopierte det. Det lyder som følger:
"Pakk sakene dine stopp.
"Vær klar til å dra på et øyeblikks varsel stopp.
"Skjulested nær Gabelmeistertoppen stopp.
"Ødelegg denne meldingen med kjærlig hilsen stopp."
Hvor er kurven?
De fjerne åsene nær Gabelmeistertoppen
Hvor skal du?
Skigåing? Sledekjøring? Fjellklatring?
Tre klubeck.
Via ekspresstelegram skrev jeg til Agatha...
... med instruksjoner om å dra til skjulestedet vårt...
... en sigøynervogn på den ytre Nebelsbad-veien...
... mens Monsieur Gustave og jeg fortsatte østover...
... inn i de zubrowkianske alpene...
... mot vårt høytliggende møte med hovmesteren Serge X.
Som forholdsregel dro vi stille av gårde...
... på fraktplassen like utenfor stasjonen.
L'air de Panache.
Midt på dagen observatoriet på toppen
Litt av en utsikt. Det skal de ha, for det det er verdt.
Enig.
"Det sies ofte at intet snøfnugg noe annet...
- "...i sin rene og perfekte form..." - Det kommer noen.
Er du Monsieur Gustave fra Grand Budapest Hotel i Nebelsbad?
- Ja. - Sett deg på neste kabelvogn.
Er du Monsieur Gustave fra Grand Budapest Hotel i Nebelsbad?
- Ja. - Bytt med meg.
Er du Monsieur Gustave fra Grand Budapest Hotel i Nebelsbad?
- Ja. - Ta på denne og syng.
- Er du Monsieur Gustave fra... - Ja, for pokker.
Bekjenn.
Jeg er uskyldig.
Nei, nei.
Tilgi meg, Monsieur Gustave. Jeg mente ikke å forråde deg.
De truet meg på livet og drepte min eneste slektning.
Nei. Hvem drepte de denne gangen?
- Min kjære søster. - Jenta med klumpfoten?
- Ja. - De jævlene!
Jeg prøvde å advare deg til å begynne med.
Jeg vet det, kjære. La oss legge det bak oss.
Ikke for å være vanskelig, men du må renvaske navnet mitt.
- Du sørger åpenbart... - Det er mer.
- Ved historien. - Skjønner. Fortsett.
Jeg var offisielt vitne i madame Ds nærvær...
...da et andre testamente ble skrevet...
...som kun skulle tre i kraft hvis hun ble myrdet.
- Et andre testamente? - Nettopp.
- Hvis hun ble kverket? - Nettopp.
- Jaså? - Men de ødela det.
- Kjære vene. - Men...
- Jaså? - Jeg kopierte det.
Et andre eksemplar av det andre testamentet?
- Nettopp. - Jaså?
Hva står det i det? Hvor er det? Hva dreier det seg om?
Ikke hold oss i uvisshet. Dette har vært et jævla mareritt.
Bare si hva som skjer, for pokker!
Serge? Serge?
Faen i helvete. De har kvalt den stakkars slampen.
Kom igjen! La oss dra!
- Hva skal vi gjøre hvis vi tar ham? - Jeg vet ikke.
Han er en morderisk psykopat. La oss stanse.
Jeg kan ikke. Jeg kan knapt styre.
VINTERLEKER
MÅL
Ditt syke, ynkelige krek. Jeg hater deg.
"'Er dette slutten, farvel! ' Skrek den sårede fløytegutten...
"...mens det smalt i muskettene, og kavaleristene brølte: 'Hurra! '
"Og festningsvollene falt.
"'Det synes meg som om jeg trekker mitt siste pust! ' sa han..."
Pokker ta! Du tok ham!
Godt gjort, Zero!
Gustave H! Du er på flukt fra loven!
Overgi deg så skal jeg personlig se til...
... at du behandles rettferdig.
Ikke prøv å flykte!
- Hva tror du? - Jeg vet ikke.
Jeg hopper heller utfor stupet enn gå i fengsel igjen.
Vi stjeler den syke jævelens motorsykkel, henter Agatha...
...tar tilbake Gutt med eple og drar til den maltesiske riviera.
Svært bra! Du er enestående, Zero. Takk.
Et øyeblikks stillhet til minne om en tro tjener...
...drept i tjeneste på voldsomt vis.
Farvel, Serge.
Ok, la oss dra.
Del 5: "Det ANDRE TESTAMENTET"
Krigen begynte ved midnatt.
Pffeifelstad falt ved lunsj under tung artilleriild...
... og 10 bataljoner strømmet over den lange vestgrensen.
Overkommandoen rykket fram til Nebelsbad.
24 timer senere
En hilsen fra Herr Mendl, til ledelsen.
General Stieglitz ber om en stue med hageutsikt og med ekstra seng.
La oss ha ham i Hertug Leopold-suiten.
Minister Woronieckis kontor sendte telegram.
Han sjekker inn én dag tidligere. Rom 401-2-3.
Si til taktisk logistikk at de flyttes...
...til standard dobbeltrom på tredje etasje.
De vil trenge mer rom enn det.
Begynnelsen på slutten på slutten på begynnelsen var begynt.
En trist finale spilt falskt på et ødelagt barpiano...
...i utkanten av en glemt spøkelsesby.
Jeg vil ikke være vitne til slik vanhelligelse.
Ikke jeg heller.
Grand Budapest har blitt en kaserne.
Jeg skal aldri gå inn så lenge jeg lever.
- Ikke jeg heller. - Aldri mer skal jeg...
Jeg tror vi vil gå inn nå likevel.
Dmitri.
Agatha.
God kveld, Mr. Desgoffe und Taxis. Jeg er Monsieur Chuck.
Vi har booket deg og søstrene dine inn på Kong Ferdinand-suiten.
God kveld. General von Schrecker ba meg...
- Hvem er det? - Unnskyld?
Jeg tror den jenta har bildet mitt. Ha meg unnskyldt.
- Sjette. - Vent.
Sjette.
Herr Mendl hilser.
TJENESTEHEIS
Unnskyld.
Har du sett ei konditorjente med en pakke...
...det siste halvannet minuttet?
Hun gikk inn i heisen sammen med Mr. Desgoffe und Taxis.
Takk.
Unnskyld. Hvem er du?
- Otto, sir, den nye lobbygutten. - Du er ikke ordentlig opplært.
En lobbygutt gir aldri informasjon på den måten.
Munnen din skal være lukket med sju segl. Forstått?
Pent bilde.
Sjette etasje.
Hvor er Gutt med eple?
Angår deg ikke, for pokker!
Jeg skal blåse av deg ræva én gang for alle.
Slipp våpenet!
- Avslutt ildgivningen! - Jøss!
Stans!
Hvem skyter hvem?
Det er Gustave H! Den rømte morderen og kunsttyven.
Jeg har ham i et hjørne!
Det er Dmitri Desgoffe og Taxis!
Han står bak drapet på fullmektig Kovacs...
...Serge x og hans søster med klumpfot samt sin egen mor!
Ingen rører seg. Alle er arrestert.
Hvem falt ut vinduet?
Agatha!
310.
Hold fast! Nå kommer jeg!
IKKE FORSTYRR
Det er noe bak på...
Agatha!
- Er alt i orden? - Jeg tror det.
Det er noe bak på bildet.
KONFIDENSIELT
Skal kun åpnes hvis jeg myrdes.
Hun overlot selvsagt alt til Monsieur Gustave.
Herregården, kjent som Schloss Lutz...
... fabrikkene som produserte våpen, medisin og tekstiler...
... et viktig avissyndikat...
FRIKJENT PÅ ALLE PUNKTER
... og som du kanskje alt har skjønt...
SØNN AV MYRDET GREVINNE FORSVINNER SPORLØST
... denne institusjonen, Grand Budapest Hotel.
Han utnevnte meg til etterfølger...
... og mens krigen fortsatte, tjente jeg mitt nye hjemland...
... fra den smale skranken som ennå står i rommet ved siden av.
Han var som disiplene sine...
... usikker, forfengelig, overflatisk, blond, trengende.
Til slutt ble han til og med rik.
Men han lyktes ikke med å bli gammel.
"Kjære alle sammen, vi er samlet her..."
Det gjorde heller ikke min kjære Agatha.
Hun og vår nyfødte sønn døde to år senere...
... av prøyssisk influensa. En absurd liten sykdom.
I dag behandler vi den på ei uke, men den gangen døde millioner.
På okkupasjonens 21. dag...
... den morgenen den uavhengige staten Zubrowka...
... offisielt sluttet å eksistere...
... reiste vi sammen med Monsieur Gustave til Lutz.
Som svar på ditt tidligere spørsmål...
...selvsagt.
Zero spurte om hvordan jeg begynte i hotellbransjen.
Jeg ble kanskje ansett som den beste lobbygutten...
...vi hadde hatt på Grand Budapest.
Jeg tror jeg kan si det.
Han her overgikk meg til slutt.
Selv om jeg må si at han hadde en enestående lærer.
Virkelig.
"Hvorfra kom disse to strålende, himmelske brødrene...
"...et øyeblikk forent...
"...mens de krysset stratosfæren til vårt stjernebesatte vindu?
"Én fra øst og én fra vest."
Svært bra.
Ikke flørt med henne.
Hvorfor stanser vi i en byggåker igjen?
17. november Starten på Lutz-blitzen
Jeg syns de svarte uniformene er fryktelig triste.
Hallo, karer. Vi snakket nettopp om dere.
- Id-papirer, takk. - Med glede, som alltid.
Du er den første i dødsskvadronene...
...vi har blitt formelt presentert for.
God dag.
Selv om ting endrer seg, er de likevel de samme.
Det er et utreisevisum med tredje trinns arbeiderstatus, kjære.
Les dette.
SPESIELL REISETILLATELSE
- Bli med utenfor. - Bli der.
Jeg sverger, legger du hånd på denne mannen...
...skal jeg få deg avskjediget i unåde...
...satt i kakebua og hengt ved solnedgang.
Det er fortsatt svake glimt av sivilisasjon...
... igjen i dette barbariske slakteriet én gang kjent som menneskeheten.
Skitne, fordømte, kopparrede, fascistiske drittsekker!
Han var ett av dem.
Hva mer er det å si?
Hva skjedde til slutt?
til slutt skjøt de ham.
Så jeg fikk alt.
Etter middag hentet vi nøklene til rommene våre...
... men Monsieur Jean hadde forlatt sin post.
Han har sikkert glemt oss.
I de siste årene har selvsagt...
... eiendommer som Grand Budapest...
... med svært få unntak blitt offentlig eiendom.
Mens betingelsene for forhandlingene hans...
... med den nye regjeringen aldri ble kunngjort...
... var resultatet en åpen hemmelighet...
... Zero Moustafa hadde byttet en stor og viktig formue...
... mot et kostbart, ulønnsomt, undergangsdømt hotell.
Hvorfor?
Var han bare sentimental?
Det var ganske frekt av meg og litt utypisk...
... men jeg følte at jeg måtte vite det...
... sikkert for min helses skyld.
Unnskyld at jeg spør. Håper jeg ikke har opprørt deg.
Nei, selvsagt ikke.
Er det bare din siste forbindelse til den svunne verden...
...hans verden, om du vil?
Hans verden?
Nei, jeg tror ikke det.
Vi delte et kall.
Det ville ikke ha vært nødvendig.
Nei. Jeg beholder hotellet for Agathas skyld.
Vi var lykkelige her.
En liten stund.
For å være ærlig tror jeg hans verden var borte...
...lenge før han ble født inn i den.
Men jeg må si...
...at han opprettholdt illusjonen med fantastisk eleganse.
- Skal du opp? - Nei, jeg skal sitte her litt.
God natt.
Uka etter...
... dro jeg til Sør-Amerika for å ta en kur...
... og begynte en lang utenlandsreise.
Jeg vendte ikke tilbake til Europa på mange år.
Det var en fortryllende gammel ruin.
Men jeg fikk aldri sett den igjen.
Inspirert av skriftene til STEFAN ZWEIG
Født: Wien, 1881 Død: Petrópolis, 1942